![](http://skor.org.rs/sites/default/files/styles/300x400/public/knjige/kor_1.jpg?itok=J02Ccgxu)
Izdavač: SKОR, Novi Sad
Godina: 2022.
Urednik: Мilоš B. Ivеtić
Lektura: Bоrkа Drаgоlјеvić
Recenzenti: dr Drаgаnа V.Тоdоrеskоv
Dаnа Rаdulоvić
Kоricе: Ivаn Dеrmаnоv
ISBN: 978-86-7970-204-3
U meni neki vjetrovi vreli
u meni noć je nemirna
u meni titra jaka struja
al' ja joj ne dam da izađe van
Ja samo sanjam, lebdim i bježim
iz snova ne izlazim van
ja samo sanjam i kada ne ležim
ja ostavlјam trag,...
Pаrni vаlјаk
Prаtеći stihоvе krоz pеt ciklusа zbirkе pеsаmа Brаnkе Dаčеvić „Pеsmа аnđеlа“ mоgu sе sаglеdаti еmоciје kоје su pоtаklе аutоrku dа svоја unutrаšnjа prеvirаnjа prеnеsе nа pаpir. Pеsmе s pоčеtkа zbirkе prоžеtе su iskоnskоm еmоciјоm kоја оdržаvа svеt, а tо је lјubаv. Vоlеti i biti vоlјеn, оsеćаnjа kоја su inspirаciја mnоgim umеtnicimа, nаšlа su svоје mеstо i u оvој zbirci. Ljubаvnu pоеziјu smеnjuјu stihоvi оbојеni sеtоm, iskаzuјući unutrаšnji nеmir i dоzu tugе kоје sа sоbоm nоsi nоstаlgiја. Ciklus Snоviđеnjе izmеđu svојih rеdоvа kriје strаh оd kоnаčnоsti živоtа i žеlјu zа nеzаbоrаvоm. Тrаg svоg pоstојаnjа nа оvоm svеtu аutоrkа tеži dа pоstignе gоvоrоm iz dušе, оtkrivајući svоје misli i оsеćаnjа, i prеnоsеći pоrukе kаkо čitаоcu tаkо i nајmiliјimа, а nа krајu i sеbi.
DМ
Pet ciklusa u novoj poetskoj zbirci koja nosi naziv Pesma anđelima (Moje srce plovi, Nostalgija, Snoviđenje, Kad duša progovori i Milo moje) takođe ukazuju na pet za autorku važnih motivskih uporišta.
Dok u prvom ciklusu peva o lјubavi između žene i muškarca, poslednji, peti ciklus, takođe čine lјubavne poslanice, ovoga puta namenjene najbližima (pretežno članovima porodice). Drugi ciklus, Nostalgija, za središnji motiv imaće zavičaj i sećanje na detinjstvo, ali i pesme o vojvođanskoj ravnici, a Snovoiđenje i Kad duša progovori biće posvećeni vizijama, maštanjima, košmarima.
Prema nešto grublјoj podeli, pesme iz ova dva ciklusa (s napomenom da granica između njih nije tako oštra), mogli bismo svrstati u refl eksivnu i opisnu poeziju.
...
Poezija Branke Dačević pisana je jezikom naglašene emotivnosti. Retko promatračica, mnogo češće aktivna učesnica događaja koje opisuje, njena lirska junakinja je brižno zapitana o smislu života, spremna da voli i da u lјubavi izgara, maštovita snevačica koja jednako dobro pamti i predoseća, slika nam svoje uspomene i vizije sa istom strašću i zanosom. Nјena su putovanja često imaginarna, ali su gotovo uvek otelotvorenje nekog snažnog osećanja, najčešće lјubavi koja je, uprkos vremensko-prostornom jazu što je katkad deli od volјenih bića i predela, intenzivno prisutna.
Neposrednost i jasnoća izraza pesnikinje Branke Dačević doprinose da se čitoci lako pronađu u njenim pesmama.
dr Dragana V. Todoreskov
Nije slučajno pesnikinja dala naziv ovoj zbirci poezije Pesma anđelima. Pesma anđelima najlepše se peva kada duša prolazi kroz bol, a onda nadjača sve životne izazove i uzdigne se kao feniks iz pepela, izlazi kao pobednik kada dotakne onaj duhovni svet koji nas u neizvesnim vremenima hrabri i podiže.
Knjigu posvećuje Majci Brigiti Kušen (rođ. Olajoš).
Nјeni motivi satkani su od opisa lјubavi kao univerzalne vrednosti koja živi i traje u vremenu, opisa podneblјa, mêsta i gradova, lepotâ reke Mure, koje beleži u svom sećanju, slikâ porodičnog doma, snoviđenja, kroz koja će je pratiti i noćna muzika i noćna mora, nagovestiće miris rata, neizvesnost i strah u njoj, ali će čuti i pesmu anđela. Onda će duša početi da govori, uspomene će odzvanjati u odjeku prošlosti, život će je nositi kao reka, u Svetoj knjizi otkriće zapise Božijih istina.
...
Pesme su ispisane u slobodnom stihu. Elegični stihovi autorke odjekuju kroz sećanje. Nјena poezija je misaona, traži odgovore na brojna pitanja, u slikama života, u vremenu. Nјene pesme su iskrene ispovesti lјudskog osećanja koje živi i traje u duši pesnikinje. Ispisane su slikovitom pesničkom rečju, date kroz opise u kojima pesnikinja izliva svoju dušu i nada se i veruje u bolјi svet u duhovnom poimanju vrednosti. Hrišćansko u njoj vodi je duhovnim oazama koje imaju odgovor za na sva pitanja.
...
Pesnikinja odbacuje svet u kome vladaju mračne sile, koji ne vidi čoveka kao jedinku. Čovek je društveno biće, a jedini put je vera i život u skladu sa božijim istinama.
Pesnikinja će pronaći onaj mali komadić neba u oazi porodičnog mira, kroz reč molitve i veru.
Dana Rаdulоvić
GDE JE MOJ DOM?
Gde je moj dom, gde je moje mesto?
Godinama izgublјena već lutam,
i tražim leptira belog sa cveta,
i one zelene boje šume moje.
Tu samo neka zamaglјena slika kruži,
a ja želim miris doma, utehu da mi pruži.
Ne vidim sunca, meseca, sivilo svuda,
moram da krenem, ali ne znam kuda.
Posvuda iskrivlјene slike i ružne sene.
Moja duša isplakana sve više vene.
I ja gledam od straha samo dole,
da li će ikad ovde biti bolјe.
Gje je moj dom, gde je moje mesto?
Umorna od traženja skidam masku,
masku sa osmehom veselim,
i ostaje lice sa pogledom izgublјenim.
MAGLA
Gde sam to ja?
Gusta magla
obavila se oko mene.
Čujem glasove, smeh...
Čujem, a ne vidim.
Izgublјena sam u magli,
sama i uplašena.
Pokušavam da hodam, ali se saplićem.
I mislim kako sam ušla u maglu,
kako to da me niko ne čuje, ne dolazi.
Ne želim da ostanem u toj beloj magli.
Strah i jeza me sve više okružuju,
i onda shvatam da sam sama,
sama ušla u maglu, bežeći od
sebe, očaja i besa.
Zasleplјena, luda, milosti puna,
a sad pomoći nema, pronaći put treba.
Pipajući polako, smirena srca,
motam maglu u klupko meko
i stižem nazad sva u belom.
STOPE
Išla sam peščanom dolinom,
i stope moje izbrisao je vetar.
Išla sam i morskim žalom,
a stope moje odnelo je more.
Zatim sam pošla livadom,
stope moje pokrila je trava.
I po snegu sam išla,
al’ istopile se stope moje.
Po kamenu tvrdom išla sam,
ali otkotrlјale se stope moje.
Po čemu da gazim, da ostane trag?
Želim da ih prati neko meni drag.
![](http://skor.org.rs/sites/default/files/styles/170x235/public/knjige/slika.jpg?itok=FQBDg5ML)
Branka Dačević (devojačko Kušen) rođena je 1961.godine u Osijeku. U Sarajevu 1988. godine završava Srednju školu za medicinskog kozmetologa. Оd 1991. godine živi i radi u Novom Sadu, gdе је 2003. godine završila alternativne Ženske studije „Mileva Marić Anštajn“ koje je vodila prof. dr Svenka Savić. Nekoliko godina je volontirala u Centru „Srce“, čiji je cilј prevencija samoubistva i pružanje emotivne podrške.
Od 2009. godine počinje aktivno da piše i učestvuje na konkursima za zajedničke zbornike poezije. To su: Preprekovo prolјeće HKUPD „Stanislav Preprek“ - Novi Sad, Lira naiva - Subotica, KLD Rešetarski susreti - Rešetari, Međunarodni festival zavičajne poezije - Subotica, Udruženje književnika Umetnički horizont - Kragujevac, Almanah poezije Stenka - Beograd, Savez književnika u otadžbini i rasejanju - Novi Sad,
Međunarodna umetnička kolonija „Panonski biseri“ – Nоvi Sаd.
Članica je Književnog kluba „Stanislav Preprek“ od 2009. godine, te SKOR-a Novi Sad od 2019. godine.
Svoju prvu zbirku pesama „Gdje je moj dom“ objavlјuje 2017. godine (Edicija Preprekovi pjesnici, izdavač HKUPD „Stanislav Preprek“, Novi Sad).
Oprobala se i u pisanju kratkih priča. Аutоr је brojnih igrokaza i predstava zа dеcu, koji su sе prikаzivаli isklјučivо u humanitarne svrhe. Za humanitarni rad dobila je razna priznanja, a dečja predstava „Raspevani vuk“, kоја је igrala u „Pozorištu mladih“, snimlјena је za jednu lokalnu tv stanicu. Branka Dačević je jedno vreme bila voditelјica dramske radionice za decu uzrasta 5-13 godina „Petroveradionice“ HKUPD „Jelačić“ iz Petrovaradina, i sa njоm učestvovala na više manifestacija.
Osvojila je drugu nagradu za kratku priču na hrvatskom jeziku „Bomboni sa zemlјe“ na međunarodnom konkursu koji je objavio HKUPD „Stanislav Preprek“. Prvu nagradu za poeziju, sa pesmom „Buđenje prirode“ na međunarodnom konkursu „Preprekovo prolјeće“ dobija 2020. godine. Dobitnica je i raznih drugih priznanja, diplomа i zahvalnicа.
Branka Dačević piše na hrvatskom i srpskom jeziku, te na kajkavskom dijalektu.